Къде сте, Кимбли-доно?!
Излъгахте ни! Казахте, че хората ви в Бригс
ще предадат другите, щом започнем да атакуваме крепостта!
Прекратете огъня!
Това беше размазваща победа. - Да.
Значи това е...
...кървавото било.
Ние правим знаци всеки път, когато има някакъв застой.
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Редакция:
KiMiTo
Докато продължаваме това безкрайно пътешествие.
Стайлинг/тайпсет:
KiMiTo
Всеки път се втурваме към него, но то ни избягва на далечно разстояние.
Поздрави за всички наши фенове!
Уебсайт:
balito
Но сега, няма от какво да се страхуваме.
Силните връзки, които обвързват нашите сърца
никога няма да се заличат.
След търсене, продължило цял живот, ние най-накрая пристигнахме
тук, където са линиите на периода.
Нека заменим цялата ни скръб и ярост със сила.
Съдба, която e в рамките на нашия досег.
IceFanSubs
представят
Затова казвам, че трябва да си представиш, че разчиташ вените на дракона,
докато правиш Източна алхимия! - А аз ти казвам,
че не знам как да го направя! - Трябва да изостриш сетивата си!
Ето така!
Виждаш ли? - Не мога да го направя!
Можеш, можеш! - Кажи ми теориите за това.
Доста е шумно вътре.
Не разбирам!
Извинявай, че те помолих да ни скриеш тук. - Не се тревожи за това.
Трябва да си помагаме.
Не и косата! - Сега децата си имат нова играчка.
Кажи на Зампано, че отиваме в планината да съберем дърва за печката.
Добре.
Мамка му!
Какъв кошмар!
Къде е Зампано, по дяволите?! Всички други вършат нещо!
Ей!
От тук. Следвай ме.
Разчитам на теб, Зампано.
Епизод 43
Ухапване от мравка
Значи разбра за Селим.
Да.
А също и самоличността ми.
Да.
Как се чувстваш като гражданин на тази страна сега,
след като знаеш, че лидерът й, и синът му са хомункулуси?
Мисля, че е много тъжно да се доверяваш на някой, направен по изкуствен път.
Все едно намирате това за игра, и през цялото това време се преструвахте на хора.
Той е мой "син", даден ми като посредник. Рангът ми на фюрер, заедно с хората ми
и всичко останало, също ми бяха дадени наготово.
Мисля, че по-правилно е да се каже, че си играем на "политици".
Но въпреки всичко, си взех и жена.
Чаят още ли не е готов? - И-Извинете ме.
Вкусно.
Значи сте използвали други учени, за да водите експериментите в Лаборатория №5?
Не точно. Просто имах няколко души, които работиха под мое ръководство.
Чудя се как ли са сега...
Ей!
Кой е този? - Скитник, който срещнах сутринта.
Искаше да ви види, докторе... - Това е достатъчно, Зампано.
Представлението свършва тук.
Здравейте, докторе. Какво правите тук?
Бяхте твърде наивни, щом си мислихте, че хлебарки като вас могат да ни надхитрят.
Какво?!
Зампано!
Представлението свършва тук, нали?
От самото начало целта ни беше да те примамим тук!
След като знаех какво представляваш, разбрах, че ще дойдеш да ме заловиш,
ако разбереш, че съм жив!
Какво могат трима боклука като вас да ми направят?! Независимо от числеността ви,
вие не сте нищо повече от боклуци...
Действат като мини. Алхимията се развива с всеки изминал ден.
Няма начин такава алхимия да съществува...
Мамка му!
Тези мини...
Значи всичко, което трябва да направя е да последвам стъпките ви!
Как е възможно?!
Направени са да реагират на хомункулуси!
Не можеш да разбереш къде са и какво те чака, заради всичкия този сняг.
Сега ми кажи...
...какво е чувството да ставаш за посмешище от хората, които наричаш боклуци?
Добре, хвана се.
Това е само непряка алхимия.
Копелета!
Вие отрепки трябва да ни се подчинявате, точно както правихте преди!
Не сте нищо повече от боклуци! Не се превземайте!
Докторе!
Това беше накосъм. - Б-Благодаря.
Дебелак, доста си бърз за теглото си.
Не подценявай боклуците!
Копеле!
Такива слаби атаки не могат, дори да ме одраскат!
Така ли?
Тогава какво ще кажеш за това?!
Успя ли?
Пипнах те!
Докторе!
Не мърдайте.
Или ще го разкъсам на две.
Сега... ще си получиш наказанието.
Предупредих те, докторе! Казах ти, че ще унищожа цяло село, ако направиш нещо гнило.
Няма да ти позволя!
Още ли ще се съпротивляваш? Наистина си голям глупак.
Добре, ще унищожа онова гето там.
Спри! - Но няма да е забавно, ако само го унищожа.
Ще взема неколцина души в Централата, за да направим философски камък от тях.
Копеле!
Още ли правите такива неща в Централата?!
Пуснете учените... Пуснете хората ми!
Какво? Това е невъзможно.
Защото както виждаш, вече сме ги превърнали във философски камъни.
Д-Дори и хората ми?!
О, изглежда, че съм забравил да ти кажа.
Но докторе, не трябва да ридаете за тях.
След като в миналото сте направили толкова много философски камъни.
Използвайки живота на хората.
Прав си.
Направих множество философски камъни, жертвайки живота на много хора.
Аз съм най-добре запознат с начините, по които се правят философски камъни,
от който и да е друг в тази страна. И освен че знам как да ги правя...
...знам и как да ги унищожавам!!!
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Какво е това?! - Идва от хълма, на който докторът и другите отидоха.
Не...
Боли!
Това е...
Не... Не може...
Не може да бъде... Аз съм Енви...
Няма начин да бъда победен от такива жалки същества...
Не... Дори и химерите...
Не ме гледайте така...
Не ме гледайте...
Не ме гледайте така, хора!!!
Не ме гледайте така, хлебарки...
Нещастници... Не ме... гледайте...
Били сме манипулирани от такова нещо?
Победихме, Марко.
Върнаха се!
Д-р Марко, каква е тази рана?!
Какво е това?
О, значи сте направили нещо толкова страхотно, без да ни кажете?
Ето какво става, като подценявате нас - хората!
Защо сте направили нещо толкова безразсъдно, д-р Марко?
През целия си живот, аз се подчинявах на заповедите им.
Това беше единственото нещо, което исках да направя сам.
Да мисля сам... Да взимам решения сам...
Както направиха родителите ти.
Но ви моля да не вършите такива безразсъдни неща.
Добре.
Ох!
Ауч, ауч, ауч!
Йоки-сан?
П-Помощ...
Сега тялото му е мое!
Спри, чудовище!
Т-Тялото ми не ме слуша! - Безполезно е!
Сега, боклуци! Ако искате да му помогнете...
А, прави каквото искаш с него. - Всъщност той не ни е приятел.
Времето мина толкова бързо, Йоки-сан...
Никога няма да те забравя!
Господарю Скар! Ти си на моя страна, нали?
Нали?!
Не ми обръщай гръб, по дяволите! Аз ти вярвах, господарю!
К-Какво? Мислих, че ви е приятел!
Вярвах в теб! - Престани с безполезните опити, Енви!
В момента не ни пука какво можем да направим.
Ако ще ни се пречкаш, ще те унищожим заедно с него!
Мамка му...
Излезе. - Наистина ли?
Много добре.
Н-Не съм много добър в блъфирането...
Вървете по дяволите! Никой от вас не ми е приятел!
Край на приятелството ни! Вече нямам нищо общо с вас!
Мамка му...
Е, време е да ни кажеш какво целите. - Сякаш ще ви кажа.
Я повтори!
Изплюй го! Изплюй камъчето, насекомо такова! - Давай!
Покажи му кой е шефът, Зампано!
Ако ви кажа, по-късно ще бъда убит!
Защо да ви казвам, идиоти? - Ти кучи...
А, да, къде е Металният дребосък?
Брат ми ли? Сега трябва да е в Бригс.
Последно чух, че бил изчезнал.
Какво?! Какво искаш да кажеш?! Кажи ми всичко за това!
Чух, че една мина в Баскуул се е срутила.
Дали е оживял...
Невъзможно... Не може това да е истина.
Е, какво ще правим? Ще се върнем ли в Баскуул?
Не.
В ситуация като тази...
...брат ми определено ще се надява другите да са добре и ще продължи напред.
Затова искам да направя същото.
Все още има надежда.
Ще трябва да се разделим.
Мисля за това от известно време.
Вместо да мразя тази страна за това, че унищожи Ишбал...
...аз ще я променя.
Затова ще се нуждая от помощта ти, Марко.
Няма проблеми. Ще дойда с теб.
Да промениш страната...
Всъщност аз искам да посетя един град.
Кой?
Лиор.
Ако предположенията ми са верни, онзи тунел трябва да е и там.
Мей, вземи това и се върни в страната си.
Мисля, че ще бъде много по-бързо, ако просто го унищожим.
Така ще си спечелим време.
Ей, господарю!
Това е част от безсмъртен хомункулус. С това, кланът ти може да бъде спасен.
И ще имаме време да помислим върху новия преобразуващ кръг.
Значи този "нов преобразуващ кръг" е това, което открихме онзи ден, нали?
Н-Но ако се върна, кой ще остане да ви помага с Източната алхимия...
Да, точно така.
Наистина ли е време да се тревожиш за друга страна?!
Нима си дошла тук с толкова малко кураж?
Ако кланът ти загуби борбата за сила, какво ще кажеш на хората,
които са поверили съдбите си в твоите ръце? "Провалих се, защото бях заета с това
да помагам на хора от друга страна"?!
Върви.
Ние - хората на тази страна, сами ще се погрижим за себе си.
Много ви благодаря!
Мей, грижи се за себе си.
Когато всичко тук се оправи, ще те посетя, за да науча повече за Източната алхимия.
Ал-сама...
Ал-сама!
Аз... Аз...
Благодаря на всички ви!
Довиждане!
Пази се!
Тръгна си... - Да.
Е, и ние трябва да тръгваме. - Да.
Грийд-сан.
Нямаме късмет.
Изглежда, че Изуми Къртис е на ваканция със съпруга си,
и никой не знае кога ще се върнат. - Значи не можем да направим нищо.
Трябва да се върнем и да докладваме на фюрер Брадли за това.
Брадли?!
Идваш с мен, Грийд.
Обади се на някой да се заеме. - Добра идея.
Може би ще мога да видя Грийд-сан, ако ги последвам...
Но...
Ъм...
Нещо против да си мръднеш крака, сестро?
Тук ме наричай "генерал-майоре"! - Да, мадам!
Както винаги изглеждаш уплашен.
Чух, че битката с Дракма е приключила с ваша победа.
Разбира се!
Но това няма ли да подпомогне направата на Националния преобразуващ кръг?
Няма значение. Това, което сега трябва да защитаваме е безопасността на страната.
Ако има врагове, които нарушават мира...
...нашата работа е да дадем съвършен отпор, който ще ги победи!
О, боже... защо трябва да си толкова жестока?
Така никога няма да си намериш съпру-
Просто ти липсва боен дух!
Мерзавец! Чувствам се глупаво, като съм с теб!
Ето къде сте, генерал-майоре. Това е брат ви, нали?
Дори не гледам на него като на мой брат. Той е страхливец, който избяга от Ишбал.
Последвайте ме. Има нещо, което искам да ви покажа.
Запозната ли сте с трите закона, които Държавните алхимици не трябва да нарушават?
Ако си спомням добре... "Не се опълчвай на армията",
"Не прави злато" и "Не създавай хора".
Точно така. Първият закон е ясен.
Вторият цели да избегне икономически сътресения.
Ами третият за какво е?
Защо държавата забранява на алхимиците да създават хора?
Предполагам, че заради моралните и етични принципи. Дори сред алхимиците съм чувала,
че това действие се счита за богохулство.
Тук грешите.
Какво е и какво не е етично зависи от това кого питаш.
Не това е причината.
А за да не може никой да си създаде силна армия сам, генерал-майоре.
Обещанието, което никога не успяхме да направим
отново,
се опитва да сграбчи нашето бъдеще.
Защо не можем да се радваме
от все сърце,
когато получим нещо, което винаги сме преследвали?
Стичащите се сълзи не са от слабост или разкаяние.
Те са фрагменти, породени от агония.
От всички моменти и съдби,
осъзнах, че има едно сигурно нещо.
Дори ако нещата станат трудни и съм на своя предел,
отказвам да се предам.
Моля те, не ме пускай.
Мога да усетя топлината на дясната ти ръка,
където тя плътно се свързва с моята лява.
Това място е разрушено... - Наистина ли има храна наоколо?
Да видим... Знам, че беше някъде наоколо...
Розе!
Как си?! - И аз трябва да те питам същото, Ал!
Какво, още ли пътуваш?
О, познаваш ли я? - Да, нещо такова.
Ал, къде е Ед? Не е ли с теб?
Б-Брат ми не е с нас днес.
О... Много жалко. Наистина исках да го видя.
Какво е това? - К-Какво?!
Не, просто мисля, че разбрах значението на мистериозния ти поглед.
Спри да говориш глупости! - Ей, Розе! Свърших с миенето!
Има ли нещо друго, което да...
Обединение. Възраждане. Решение.
Времето на пламтящата душа настъпи. Докато хората живеят,
те продължават да се движат напред.
Независимо от това колко трънлива е пътеката.
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 44: Пълно задушаване.
Епизод 44
Пълно задушаване
Събуди се, човеко. Идва началото.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu